Симптоми кон'юнктивіту у дітей
07:00, 24.06.2024
![3072_3.jpg (32.02 Kb)](https://ditey.com/uploads/images/default/3072_3.jpg)
![Для дітей](http://ditey.com/uploads/images/default/2340_13a.jpg)
Симптоми кон’юнктивіту у дітей
Запалення кон’юнктиви супроводжується:
- гіперемією (почервонінням) фіброзної оболонки очей;
- точковими крововиливами під кон’юнктиву;
- набряком повік;
- водянистими чи слизово-в’язкими виділеннями з очей;
- відчуттям «піщаного пилу» в очах;
- пульсуючим/ниючим болем, різзю, печією;
- свербежем;
- чутливістю до світла;
- сльозотечею;
- неоваскуляризацією (розростанням судин) рогівки;
- точковими епітеліальними ерозіями;
- нечітким зором.
Алергічний кон’юнктивіт зазвичай супроводжується симптомами сінної лихоманки: чханням, першінням у горлі, нежиттю. Хворі скаржаться на нестерпний свербіж, слизові виділення. Спостерігається гіперплазія сосочків, на віях утворюються скупчення густого слизу. Гнійний кон’юнктивіт може перебігати з підвищеною температурою, болем у горлі, гнійними виділеннями у великій кількості.
За клінічним перебігом розрізняють гострі та хронічні кон’юнктивіти. Для перших характерним є швидкий розвиток симптоматики: набряк, гіперемія, виділення з очей. При хронічному перебігу клінічна картина згладжена, захворювання перебігає в’яло.
Діагноз «кон’юнктивіт» ставлять після візуального обстеження ока дитини і посіву з кон’юнктиви на патогенну мікрофлору. Якщо етіологія не очевидна, підозрюють можливість механічного подразнення. Доволі часто присутність чужорідного тіла може маскувати кон’юнктивіт.
Лікування кон’юнктивіту у дітей
При появі будь-яких змін в оці дитини слід проконсультуватись в окуліста. Симптоми кон’юнктивіту у дітей схожі із симптомами при інших патологіях очей, тому потрібна диференційна діагностика, аби виключити глибші запальні захворювання чи наявність чужорідного тіла. Біль, страх світла, відсутність реакції на «протокольну» терапію кон’юнктивіту свідчать про інші патології очей: увеїт, кератит, склерит, епісклерит, герпес оперізуючий офтальмологічний.
Лікування кон’юнктивіту у дітей варіюється залежно від етіології. Специфічної терапії вірусного кон’юнктивіту немає, тому медикаменти не призначають. Зазвичай запалення кон’юнктиви минає самостійно впродовж одного-трьох тижнів. Необхідний лише гігієнічний туалет очей. Лікар інформує батьків маленького пацієнта про контагіозність (заразність) захворювання і заходи перестороги: не дозволяти дитині чіпати очі руками, утримуватись від контакту з іншими дітьми, користуватись індивідуальним рушником тощо.
При алергічному кон’юнктивіті бажано виявити алерген, аби дитина уникала контакту з ним. Полегшити стан дитини може холодний компрес. Медикаментозну терапію здійснюють за схемою, призначеною лікарем-офтальмологом. Для швидкого купірування симптомів закрапують антигістамінні та судинозвужуючі препарати. Також застосовують мазь з гідрокортизоном, яка добре знімає набряк і зменшує свербіж. Тривалість лікування не повинна перевищувати два тижні. До складу комплексної терапії входить застосування у вигляді очних крапель стабілізаторів тучних клітин (кромоклікат натрію).
Запалення кон’юнктиви супроводжується:
- гіперемією (почервонінням) фіброзної оболонки очей;
- точковими крововиливами під кон’юнктиву;
- набряком повік;
- водянистими чи слизово-в’язкими виділеннями з очей;
- відчуттям «піщаного пилу» в очах;
- пульсуючим/ниючим болем, різзю, печією;
- свербежем;
- чутливістю до світла;
- сльозотечею;
- неоваскуляризацією (розростанням судин) рогівки;
- точковими епітеліальними ерозіями;
- нечітким зором.
Алергічний кон’юнктивіт зазвичай супроводжується симптомами сінної лихоманки: чханням, першінням у горлі, нежиттю. Хворі скаржаться на нестерпний свербіж, слизові виділення. Спостерігається гіперплазія сосочків, на віях утворюються скупчення густого слизу. Гнійний кон’юнктивіт може перебігати з підвищеною температурою, болем у горлі, гнійними виділеннями у великій кількості.
За клінічним перебігом розрізняють гострі та хронічні кон’юнктивіти. Для перших характерним є швидкий розвиток симптоматики: набряк, гіперемія, виділення з очей. При хронічному перебігу клінічна картина згладжена, захворювання перебігає в’яло.
Діагноз «кон’юнктивіт» ставлять після візуального обстеження ока дитини і посіву з кон’юнктиви на патогенну мікрофлору. Якщо етіологія не очевидна, підозрюють можливість механічного подразнення. Доволі часто присутність чужорідного тіла може маскувати кон’юнктивіт.
Лікування кон’юнктивіту у дітей
При появі будь-яких змін в оці дитини слід проконсультуватись в окуліста. Симптоми кон’юнктивіту у дітей схожі із симптомами при інших патологіях очей, тому потрібна диференційна діагностика, аби виключити глибші запальні захворювання чи наявність чужорідного тіла. Біль, страх світла, відсутність реакції на «протокольну» терапію кон’юнктивіту свідчать про інші патології очей: увеїт, кератит, склерит, епісклерит, герпес оперізуючий офтальмологічний.
Лікування кон’юнктивіту у дітей варіюється залежно від етіології. Специфічної терапії вірусного кон’юнктивіту немає, тому медикаменти не призначають. Зазвичай запалення кон’юнктиви минає самостійно впродовж одного-трьох тижнів. Необхідний лише гігієнічний туалет очей. Лікар інформує батьків маленького пацієнта про контагіозність (заразність) захворювання і заходи перестороги: не дозволяти дитині чіпати очі руками, утримуватись від контакту з іншими дітьми, користуватись індивідуальним рушником тощо.
При алергічному кон’юнктивіті бажано виявити алерген, аби дитина уникала контакту з ним. Полегшити стан дитини може холодний компрес. Медикаментозну терапію здійснюють за схемою, призначеною лікарем-офтальмологом. Для швидкого купірування симптомів закрапують антигістамінні та судинозвужуючі препарати. Також застосовують мазь з гідрокортизоном, яка добре знімає набряк і зменшує свербіж. Тривалість лікування не повинна перевищувати два тижні. До складу комплексної терапії входить застосування у вигляді очних крапель стабілізаторів тучних клітин (кромоклікат натрію).
Теги:
Знайшли помилку? Виділіть її та натисніть CTRL+Enter.